Kadangi mano istorija dar neturi pabaigos, tad vistik nutariau paviešinti... Liepos mėnesį pardaviau šuniuką, kaip maniau į labai puikią šeimą. Kadangi parduodama šuniuką stengiuosi viską pasakyti apie jį, kad ateityje nekiltų problemų dėl nežinojimo ar nesuteiktos informacijos. Taip ir šiuo atveju buvo pasakyta, jog šiame augimo procese pas šuniuką išlaisvėjo galiniai raiščiai, tai būdinga šiai veislei kada šuniukui keičiasi dantys, kada jis labai greit auga. Ir tai nėra liga, kaip galvojo šeimininkė. Šuniuko pageidavo ne parodoms, aš tik paprašiau, kad su juo reiks padirbėti, daug vaikščioti ypač žvyruotu keliu, kad tvirtėtų galinės kojytės. Paprašiau, kad pasaugotų ir neleistų šuniukui šokinėti ant/nuo lovos. Kaip ir viską aptarėme... Lietuvių šeima (mama ir dukra) į kurią jis išvyko, gyvena Norvegijoje. Dukra vasarą buvo Lietuvoje, tad pageidavo, kad atvežčiau anksčiau iki kol mama atvyks iš Norvegijos jos pasiimti. Toks sprendimas ir man pasirodė geras, šunelis apsipras su nauja šeimininke ir tada ramiai galės keliauti į Norvegiją. Viskas pasikeitė kai po 10 d. į Lietuvą grįžo šeimininkė (mama). Ji man paskambino ir pasakė, kad aš jai pardaviau broką ir kad šuns kojos yra baisios, kad jis yra ligonis ir t.t. Grasino mane paduoti į teismą ir numetė ragelį! Aš buvau šoke
![nustebęs :blink:](./images/smilies/97.gif)
Prisiskambinau gal tik po geros valandos ir iš 4 karto, kai teikėsi atsiliepti... Paklausiau kas nutiko, ar tas šuo aplamai vaikšto?? Atsakymas buvo "taip", jis ir vaikšto ir bėgioja, bet jo kojos yra ne tokios kaip internete parašyta... ir kad tai kenkia jo sveikatai ypač stuburui. Aš pasiūliau jai, parodyti šunį veterinarui, ne Utenos o rimtam Vilniaus ar Kauno. Nežinojau kas nutiko, šuo kitoje šeimoje išbuvo 10 dienų!!! Vistik perskambinau ir paprašiau grąžinti man šunį, pasiūliau jai atiduoti visus man sumokėtus pinigus (1400 lt.). Man buvo atsakyta, kad jie nenori jo atiduoti, ir kad jie jau užregistravo jį apžiūrai į Jakovo kliniką pas Margaritą. Moteris man pasakė, kad jei jam nieko nėra, tai jį pasiliks, o jei jam kažkas yra tada aš turėsiu sumokėti už visus tyrimus ir vaistus. Kadangi žinojau kokį šunį aš pardaviau, tad ramiai sutikau su jos sąlygomis, pamaniau jei bus kokie pažeidimai, tai jie bus tik "šviežūs". Bet, man nedavė ramybės mintis, kad žmogus vos tik pamatęs mažą šuniuką užuot juo džiaugęsis puolė ieškoti priekabių .... Aš ir vėl surinkau jos telefono numerį ir paprašiau, kad grąžintų man šunį, atsakymas buvo tas pats "NE" . Šuo oficialiai jų, nieko negaliu padaryti... Paskambinau į klubą, paprašiau klubo prezidentės Arūnės, kad nuvažiuotų į Jakovo kliniką, kad atstovautų mane. Kas vyko Jakovo klinikoje, manau jie visi ilgai atsimins
![maža šypsena :)](./images/smilies/92.gif)
Moteris pamačiusi Arūne, pakėlė triukšmą ir taip pat pagrasino teismais... Po apžiūros paaiškėjo, kad šuo sveikas ir kaip aš jai ir sakiau jam tik augimo procese palaisvėje galiniai raiščiai... Gydytoja rekomendavo vaikščiojimą, plaukimą ir šeimininkės prašymu išrašė papildų. Beje, ji man neskambino po vet.apžiūros, net nepateikė šuns dokumentų ir nepasiėmė jokio apžiūros išrašo... Tiesiog išvyko į Norvegiją.
Kai šuniukams suėjo 6 mėn. aš visiems šios vados šuniukų šeimininkams perskambinau/parašiau ir priminiau, kad suduotų tabletę nuo kirminų ir... parašiau priminimą į Norvegiją. Kaip ne kaip tai mano veisimo šuniukas. Šeimininkė kaip niekur nieko padėkojo už priminimą, parašė kaip jie gyvena, pasidžiaugė šuneliu. Atsidusau, galvoju, na va apsiprato, pamilo viskas bus gerai. Kokia aš buvau naivi!!!
Praėjus gal porai savaičių gaunu laišką su 3 klausimais. Gal neparašysiu pažodžiui, bet esmė tokia: 1. Šuo pakakojo vonios kambaryje, ar tai normalu? 2. Jis eidamas pasivaikščioti uostinėja ar taip bus visada? 3. Einant pasivaikščioti jis veržiasi į priekį ar tai bus visada? Į pirmus du klausimus dar atsakinėjau, bet su paskutiniu supratau, jog padėtis prasta... šuo visiškai neauklėjamas.
Dabar mano dukra užmatė kitame tinklalapyje jų pasisakymus apie šunį. Ten gal daugiau vaikų tinklalapis, nežinau aš ten nesilankau. Bet rašo ten apie mano šuniuką. Va paskutinis postas apie tai kaip aš juos apgavau ir kaip reikia būti atsargiems perkant iš Eos Kometa veislyno.
Vis galvoju, o jei aš būčiau nesakiusi, kad tam šuniukui išlaisvėjo galiniai raščiai, greičiausia nebūtų ir tos istorijos... Bet negaliu aš kitaip, pati esu nusvilusi su šunų pirkimais, tad norisi, kad šunelio šeimininkas žinotų silpnas savo būsimo šeimos nario vietas, kad galėtų dirbti ir stiprinti jį. Ir nesvarbu perka jie parodoms ar namams.
p.s. tai ne pirmas augintis šioje šeimoje. Su dekoratyvine veisle irgi buvo problemų, šunelis jau vaivorykštės šalyje...